Autors+Conductisme

-

media type="custom" key="7886629" align="center" width="300" height="300"

Fisiòleg rus. Va començar a estudiar teologia, disciplina que posteriorment va abandonar per la medicina i la química. És conegut sobretot per haver formulat la llei del ** reflex condicionat ** (desenvolupada entre els anys 1890 i 1900). El punt àlgid d'aquest treball l'assoleix amb els experiments duts a terme amb gossos i establint relacions entre el menjar, una campana i les glàndules salivals. Durant la dècada de 1930 va voler tornar a destacar anunciant el principi segons el qual la funció del llenguatge humà és el resultat d’una cadena de reflexos condicionats que contindrien paraules. L'any 1904 Pavlov guanyà el premi Nobel de fisiologia i medicina. ||
 * [[image:Ivan_Pavlov_%28Nobel%29.png]] || ** Iván Petróvich Pávlov (1849 - 1936) **

Filòsof i psicòleg americà. ** És considerat el fundador de la teoria conductista **, malgrat que les bases de la seva teoria figuren en obres d’altres autors com Pavlov i Thorndike, que tracten el concepte general d’//aprenentatge//. L'any 1913 va publicar l'assaig //** La psicologia com la veu el conductista **//. Watson rebutjava les idees de la **filosofia especulativa** i de la **psicologia subjectiva** i defensava que s’havia de seguir el conductisme, doctrina per a la qual no eren útils, com ja hem vist, ni la descripció ni l’explicació ni la predicció ni el control de la conducta. Proposà un ampli programa d’investigació basat en la recol·lecció de dades mitjançant experiments ben dissenyats. L'any 1920 va presentar l'estudi titulat //** Reaccions emocionals condicionades **//, que va elaborar conjuntament amb la seva ajudant Rosalie Rayner. Es tracta d'un dels estudis més cèlebres de la psicologia, encara que ha estat molt criticat per la seva manca d'ètica: va fer servir com a subjecte d'estudi un nen (Albert) de 9 anys, a qui va condicionar una nova por a través del procediment del condicionament clàssic. El prestigi assolit per Watson en l’àmbit de la psicologia contemporània amb aquesta teoria va impulsar enormement l’estudi de l’aprenentatge, a més de propiciar que fos nomenat president de l’Asociació Psicològica Nord-americana el 1915. ||
 * [[image:watson.jpg width="136" height="198"]] || ** John Broadus Watson (1878 - 1958) **

Psicòleg i pedagog americà nascut a Massachussets. Va obtenir el doctorat a la Universitat de Columbia amb un treball titulat //**Intel·ligència animal**//, una anàlisi experimental dels processos associatius en els animals. Aquest treball contenia els seus famosos experiments amb ** caixes problema **. Eren unes gàbies dissenyades per ell mateix en què les portes estaven proveïdes d'un mecanisme que l'animal podia manipular per aconseguir obrir-les i obtenir el menjar que es col·locava a l'exterior de la gàbia. A Thorndike li va interessar molt l'estudi de l'aprenentatge. Fruit d'aquesta recerca, va formular el segon gran model d'investigació sobre l'aprenentatge: ** el condicionament operant **. ||
 * [[image:30094_Thorndike-Edward-Lee.gif width="144" height="183"]] || ** Edward Lee Thorndike (1874 - 1949) **

Psicòleg nord-americà. Va dur a terme un treball pioner en psicologia experimental i va defensar el conductisme. Skinner es va graduar i doctorar en psicologia a Harvard el 1931. És un dels màxims exponents del ** conductisme radical **. Aquesta branca pretén unificar el conductisme animal i l'humà i manté que amdós conductes es regeixen per les mateixes lleis i normes. Skinner va reformular la llei de l'efecte de Thorndike, a la qual va donar el nom de ** llei del reforç **. Segons el psicòleg, si una conducta és seguida d'un reforç, és més probable que la conducta es torni a produir. Skinner és el pare, conjuntament amb Thorndike, del ** condicionament operant **. Es tracta d'una teoria que es posiciona com a contrast enfront del condicionament clàssic proposat per Watson i Pavlov. La seva formulació inclou el càstig i el reforç positiu i negatiu. ||
 * [[image:skinner.jpg width="143" height="172"]] || ** Burrhus Frederic Skinner (1904 - 1990) **

Psicòleg canadenc. La seva teoria d’ ** aprenentatge social ** és conductista per tal com concedeix una gran importància al reforçament. Alhora, és ** cognitivista ** perquè el procés d’aprenentatge confereix molta importància a la construcció del coneixement per part del subjecte. El plantejament de Bandura explica que no només s’aprèn del que es fa, sinó també observant les conductes d’altres persones i les conseqüències d’aquestes conductes. Això és possible pel fet que disposem de la capacitat per poder representar mentalment el que percebem. El valor que atorga Bandura a les expectatives és clau per entendre la perspectiva cognitiva de la seva teoria, ja que distingeix les expectatives d’autoeficàcia dels resultats. ||
 * [[image:bandura.jpg width="145" height="164"]] || ** Albert Bandura (1925) **