Autors+Cognitivisme


 * [[image:meticg8:Jerome_Bruner.jpg width="128" height="160"]] || ** Jerome Bruner (1915 - ) **

Psicòleg nord-americà. El 1930 va fundar el Centre d'Estudis Cognitius a la Universitat de Harvard. Tot i no ser-ne l'inventor, va ser l'impulsor de la psicologia cognitiva. La seva teoria cognitiva del descobriment desenvolupa, entre d'altres, la idea de bastida, la qual reprèn de la teoria socio-històrica de Lev Vygotski. Bruner estableix que l'aprenentatge consisteix, essencialment, en la categorització, relacionada amb processos com la selecció de la informació, generació de proposicions, simplificació, presa de decisions i construcció i verificació d'hipòtesis. Tanmateix, en distingeix bàsicament dos conceptes: Concept Formation (que es duu a terme entre els 0 i 14 anys) i Concept Attaintment (dels 15 en endavant). Al mateix temps, distingeix tres modes bàsics mitjançant els quals l'home representa els seus models mentals i la realitat: actuant (inactiu), icònic i simbòlic. ||

 Psicòleg nord-americà, va ser seguidor de Jean Piaget. A la dècada dels 70, les propostes de Jerome Bruner sobre l'aprenentatge per descobrimen estaven prenent força. En aquest moment, les escoles buscaven que els nens construissin coneixement a través del descobriment de continguts. Ausubel considera que l'aprenentatge per descobriment no ha de ser presentat com oposat a l'aprenentatge per exposició (recepció), ja que aquest pot ser igualment eficaç, si s'acompleixen una sèrie de característiques. Així doncs, l'aprenentatge escolar pot donar-se per recepció o descobriment, com estratègia d'ensenyament, i pot aconseguir un aprenentatge significatiu o memorístic i repetitiu. D'acord amb l'aprenentatge significatiu, els nous coneixements s'incorporen de forma substantiva a l'estructura cognitiva de l'alumne. Això s'aconsegueix quan l'estuiant relaciona els nous coneixements amb els anteriorment adquirits; però també és necessari que l'alumne s'interessi per aprendre el que se li està mostrant. Com a avantatges de l'aprenentatge significatiu ens trobem que produeix una retenció més duradora de la informació. ||
 * [[image:ticsenedug6:ausubel.gif width="150" height="186"]] ||  ** David Paul Ausubel (1918 - 2008) **

 Psicòleg nord-americà. La seva major contribució ha estat la seva Teoria de l'Aprenentatge, amb la que sosté l'existència de diferents tipus o nivells d'aprenentatge, i afirma que cadascun d'ells requereix un tipus diferent d'instrucció.  Les categories d'aprenentatge indentificades per l'autor són 5: Tanmateix, Gagné manté que existeixen condicionants interns i externs que regulen el procés d'aprenentatge. els primers fan referència a l'adquisició i emmagatzematge de capacitats (que són requisits previs per l'aprenentatge o que ajuden en la seva consecució), mentre que els segons es refereixen als diferents tipus de fets contextuals que han de programar-se per facilitar l'aprenentatge. ||
 * [[image:http://userwww.sfsu.edu/~foreman/itec800/finalprojects/danabayer/images/gagne.gif width="130" height="175"]] ||  ** Robert Gagné (1916 - 2002) **
 * Informació verbal
 * Habilitats intel·lectuals
 * Estratègies cognitives
 * Habilitats motrius
 * Actituds


 * [[image:http://www.preschools4all.com/image-files/howard-gardner.jpg width="144" height="238"]] ||  **** Howard Gardner (1943 - ) ****

Howard Gardner és un psicòleg americà que va qüestionar la noció tradicional d'intel·ligència afirmant que l'ésser humà no té una sola capacitat que es pugui anomenar amb aquest terme, sinó que conté intel·ligències múltiples. Cada persona té més desenvolupades unes d'elles, per la qual cosa l'aprenentatge ha de mirar de promocionar les aptituds naturals i compensar les mancances en els altres camps amb estratègies adaptatives. Ha destacat també en la recerca de psicologia social, especialitzant-se en conductes com l'altruisme. == Intel·ligències múltiples == Gardner defineix a la seva obra //Frames of Mind// la intel·ligència com la capacitat per resoldre problemes o crear productes valuosos en una cultura determinada. Evidentment, hi ha diverses maneres de resoldre problemes, per tant hi haurà diferents tipus d'intel·ligència.Les intel·ligències que proposa Gardner són: * Visual-espacial: capacitat de veure objectes a la ment, manipular-los i tenir una idea realista de la seva mesura i característiques. Sol incloure l'habilitat per orientar-se en l'espai i no tenir problemes de lateralitat. Gardner ha formulat l'existència d'altres possibles intel·ligències, com l'espiritual-existencial, però han estat fortament criticades per manca de base científica. Actualment s'estan analitzant les relacions entre aquests components, ja que sembla que uns poden influenciar els altres. També es discuteix la importància de la genètica en cadascuna (hi ha gent que neix naturalment dotada per a un camp) en relació a l'educació i l'estimulació externa. ||
 * Lingüística: facilitat per als idiomes, per comunicar-se verbalment i entendre textos o discursos aliens. Sol incloure també bona memòria. És una de les capacitats tradicionalment mesurades pels tests escolars i es desenvolupa a través dels jocs de paraules i, sobretot, la lectura.
 * Lògico-matemàtica: capacitat per al càlcul i el raonament abstracte. Sol estar relacionada amb la capacitat lingüística i juntes ajuden a la deducacció i el pensament científic. Es desenvolupa amb puzzles, jocs d'estratègia i exercicis de lògica, entre altres
 * Cinestèsica: habilitat física, que inclou una bona coordinació i equilibri
 * Musical: tradicionalment anomenat "tenir oïda", inclou la capacitat de distingir bé els sons i tenir sentit del ritme. Pot ajudar a la lectura
 * Naturalística: és una capacitat recentment formulada i no acceptada per tots els estudiosos. Inclou facilitat per a relacionar-se amb éssers vius (cuidar plantes, animals), així com un sentit innat per a la classificació
 * Interpersonal: és l'habilitat per relacionar-se amb els altres. Inclou qualitats com l'empatia, la sociabilitat i l'extaversió
 * <span style="-webkit-border-horizontal-spacing: 0px; -webkit-border-vertical-spacing: 0px; border-collapse: separate; color: #f6800e; font-family: Tahoma,Geneva,sans-serif; line-height: 19px;">Intrapersonal: és la capacitat de tenir un bon autoconeixement. Inclou tendència a la reflexió (a vegades també meditació formal) i sol incloure's, juntament amb l'anterior, dins l'anomenada intel·ligència emocional. es desenvolupa amb tècniques com la PNL o el ioga o a través d'exercicis religiosos.